Tinker-Alleline. Tailor- Haydon. Soldier- Bland.
- Peka ut mullvaden. - Precis. -Metod och medel, George?
Ricki Tarr åker till Paris.
Han nyttjar lämpliga ambassadlokaler-
- för att signalera till chefen i London.
"Si och så, och så vidare". Det är det vi ska koka ihop nu.
Meddelandet ska lyda: "Har information livsviktig för verksamhetens säkerhet."
"Begär omedelbart ett personligt möte."
Glöm inte: "livsviktig för verksamhetens säkerhet."
- Inga fel nu, Ricki. Ansvaret är ditt. - Inte bara mitt, Peter.
DEL SJU
Klart, Peter.
Sa Toby Esterhase verkligen: "Två fulla mjölkflaskor"? "Allt är väl"? "Kom in"?
- Ja, för andra gången, George. - Jaså? Självfallet är vi nervösa.
Klart, George.
Är du redo för inspelning?
Ska vi pröva? Jag går upp.
Vad ska vi ta? Monteverdi, Irving Berlin, Mick Jagger?
Denna apparatur som stått de brittiska skattebetalarna dyrt är röstaktiverad.
När jag slutar tala, stannar bandupptagningen.
Märker ni?
"Old man river, that old man river He just keeps Rolling..."
Hallå. Det händer någonting.
Soldier kommer nu. Nu är alla tre där inne.
- Vi är klara att sätta igång nu. - Det viktiga är vem som går först.
Jag går en sväng. Jag är strax tillbaka.
Peter?
- Är kusten klar? - Såvitt jag kan bedöma.
Kom ner nu.
Ska vi sätta igång?
- Vad var det? - Ingenting. Jag pillar bara.
Är du där?
Nu går någon. Jag ser inte vem det är.
Han beställde en taxi ända till dörren.
- Så vågat. - Tack. Kom till oss.
- Vad vill du dricka? - Ett attans stort glas skotsk whisky.
Har du något som...
- Kommer Alleline att åka till Paris? - Han måste. För sin värdighets skull.
Han kan inte komma så fort Tarr ropar. Han vet att Tarr aldrig...
Någonting som skulle vinna tillbaka hans goda rykte...och lite till.
...vet vad. Karla har ett dygn på sig att få ut mig.
Tiden är inne, Alex.
Du!
Du, du...
Du har slaktat mina agenter. Hur många har du slaktat sedan dess?
Hur många? Två hundra? Tre?
- Fyra?! Sluta med det! - Så ja, så ja!
- Är du beväpnad, Bill? - Jag är diplomat. Ert beteende...
Tyst!
Kan du be Alleline och Bland att komma hit genast? Sen Lacon och Esterhase.
Först bör vi låta dem höra inspelningen från ikväll.
De torde bespara oss en hel del förklaringar.
Men allvarligt talat, Alex. Det tjänar ingenting till.
Visst får jag väl dricka upp, George?
- Det var alltså ingen där ute? - Tyst som i graven.
Så ordentligt, George. Vi vill ju slippa störande element.
Så städat, George.
- Kommer Alleline att åka till Paris? - Han måste.
Bara för sin värdighets skull.
Han kan inte komma så fort Tarr ropar.
Han vet att Tarr aldrig skulle ta risker utan att ha någonting av värde.
Någonting som skulle vinna tillbaka hans goda rykte...och lite till.
Du och jag vet vad.
Karla har ett dygn på sig att få ut mig.
Tiden är inne, Alex.
Det var det. - Gratulerar, George.
Vad är nästa steg, mina herrar?
Håller du med, Percy, om att vi bör dra nytta av Bill Haydon?
Vi behöver rädda resterna av de nätverk som han förrått.
Ja.
Vi säljer Bill till Moskva för så många av de våra vi bara kan rädda.
Av humanitära skäl. -Yrkesmässigt är de förstås förbrukade.
Just det.
Ju snarare du förhandlar med Karla, desto bättre.
Du har ett bättre förhandlingsläge gentemot vår vän än jag.
Poljakov förblir din direkta förbindelse till Karla.
Med den skillnaden att du nu vet om det.
Det är definitivt din uppgift, Percy. Du är fortfarande chef - officiellt.
Än så länge.
- Som du vill, George. - Ursäkta, sir.
Mr Guillam undrar om förhörsledarna får föra bort mr Haydon nu, sir?
Ska jag gå först?
Lycka till, Percy.
Jag vill att Fawn följer med honom.
Jag beklagar överfallet. Det var ovärdigt.
Det var bara det att...det var just Bill Haydon.
Han har alltid varit vår stora hjälte.
Alltså, för de yngre. Såna som jag.
Den föråldrade engelska patrioten.
"Allt smutsgöra är trots allt för Englands skull."
Det lustiga är att det är svårt att inte tänka på honom med tillgivenhet.
Bill skulle nog säga att du mognat, Peter.
Bill skämtade gärna, eller hur?
Jag vill tacka dig. Du har varit till enorm hjälp. Det är sant, Peter.
Lacon hävdar att inget tvång förekommit. Är det sant?
Jag kan inte klaga.
Lite näsblod och ihållande yrsel. Det är nog bara all uppståndelse.
- Varför har du gråtit? - Ren irritation.
Våra förhörsledare är så småaktiga. De är inkompetenta.
De tror att jag vet vad Karlas mullvadar heter.
Jag kan inte prata med såna idioter.
Enligt Lacon vill du säga något till mig.
Kan inte Percy och Karla skynda på med kohandeln?
Det dröjer nog bara någon enstaka dag.
- Vad vill du veta? - Jaha...
Varför, när, hur...
"Varför"? Undrar du verkligen det?
För att det var nödvändigt! Därför. Någon måste ju göra det.
De utsatte oss för en bluff. Såväl dig, mig som Control.
Då när Cirkusens talangscouter valde ut oss lyste vi av förhoppning.
De sa att vi var det ouppnåeliga på spåren och att vi hade ren ära i sikte-
- vi skulle tjäna ett stort ändamål och vara frihetens beskyddare.
Gud, vilken fråga.
"Varför?"
Vet du vad som tar kål på västerländsk demokrati?
Girighet och förstoppning, såväl moralisk, politisk som estetisk.
Jag hyser ett djupt hat mot USA.
Det ekonomiska förtrycket av massorna i en och samma institution.
Inte ens Lenin förutsåg omfattningen av den.
Storbritannien...
Ja, kära nån.
Ingen har förtroende för nationen vid världsangelägenheter.
Det var troligen då jag vände blicken mot öst.
När jag sett hur betydelselös nationen blivit. Det var kanske på 40-talet.
Runt 1950 hade jag börjat ge Karla små upplysningar-
- valda för att stötta ryssarnas kamp mot amerikanerna.
Då var jag noggrann med att inte ge Moskva något som kunde skada oss-
- och våra egna agenter ute i fält.
Jag tror ändå att underrättelsetjänsten är det som visar en nations egenart.
Fram till mitten av 50-talet hyste jag hopp...
...genom en kvardröjande lojalitet till det vi stod för.
Jag bedrog mig.
Redan då fnaskade vi för USA.
Jag fick sovjetiskt medborgarskap för tolv år sen.
Jag har fått ett par medaljer.
- Vad då för medaljer? - Spelar det någon roll?
- Troligen en ganska stor roll för Bill. - Möjligen.
Jag hoppas att vi får lite mer av honom.
Jag hoppas verkligen det.
Han har rätt angående hur det går till. De slarvar.
De skyddar inte sina gränser. Jag har påpekat det.
- Sarratt ska inte göra väsen av sig. - Jag är orolig för Haydons säkerhet.
Tar du inte i nu? Ryssland är hans enda tillflykt och dit skickas han ändå.
Antalet personer, som ska få veta detta, måste hållas nere.
Jag förmodar att din fru måste få veta.
Du berättade för mig att det är slut mellan henne och Haydon men...
I hjärtefrågor finns det alltid okända faktorer.
Jag tänker på framtiden och möjliga vidare kontakter.
Om Ann inte vet... Hon möter så många typer av människor.
Visst rör hon sig ute bland folk. Jag förstår vad du menar.
Ann måste meddela oss om hon direkt eller indirekt kontaktas av...
Exakt.
...eller till synes kontaktas å Haydons vägnar, om så bara angående honom.
- Tack. - Jag tänkte ändå berätta för henne.
- För att lägga saken till handlingarna. - Absolut.
En sak förbryllar mig mer än något annat i den här mullvadskonspirationen.
Karla kom med operation Witchcraft för att ge Percy Controls position.
Varför ville inte Karla att Haydon skulle leda Cirkusen? Det vore lättare-
- med tanke på Bills erkända prestationer.
Nej, då. Vi hade det perfekt arrangerat.
Percy bestämde takten och jag seglade efter. Roy och Toby utförde arbetet.
Det var mycket bättre för mig att förbli en sorgfri underordnad.
Det ansvaret skulle ha tyngt mig med papper, möten, tröskningar i Whitehall.
- Så gick det inte för Control. - Han var en ensling.
Jag hade aldrig kommit undan med sånt beteende. Ånej, George.
Karla och jag var överens om att jag gjorde mer nytta om jag inte var chef.
- Självfallet hade jag klarat av det. - Självfallet.
Jag vill gå in.
Regnet faller delvis i form av snö.
Ni ser den trista bilden av vårt land täckt av regnmoln.
Du har rätt. De tjeckoslovakiska affärerna var en desperat chansning.
Men det krävdes någonting djärvt. Det började osa katt om Control.
Han lånade ju ständigt ur akter. Det blev lönande affärer för honom.
Han byggde upp ett skrämmande lager av operationer som jag avslöjat.
På så sätt begränsade han antalet misstänkta.
En gallrad lista baserad på ålder, erfarenhet och rang.
Han lyckades väl med tanke på hur sjuk han var. Det överraskade Karla.
Var erbjudandet om information från Stevcek äkta?
Herregud, nej. Det var uppgjort från början till slut.
Visst existerade Stevcek. Han är en framstående man.
Men han gav ingen någonting.
Väntade du dig att Control skulle skicka Jim Prideaux?
Tja, vi behövde förstås försäkra oss om att Control skulle nappa på kroken.
Vi fick säga rent ut att han måste ta till det tunga artilleriet.
Vi visste att han bara ville ha någon utanför London Station.
- Och någon som talade tjeckiska. - Naturligtvis.
Det måste vara någon från Cirkusens gamla led, som hade kraft att ge.
Jag förstår logiken.
Ni kanske var Cirkusens mest beryktade kompanjoner, du och Jim.
Då för länge sen.
"Två ulvar i ulvakläder." Vem sa så?
Jag hämtade hem honom, eller hur?
Ja.
Det var fint gjort.
Det där med Ann var Karlas idé.
- Jaså? - Ja. Trodde du att idén var hennes?
Poängen var att Karla alltid trott att du skulle stå för eventuella hot.
Han sa att du var rätt duktig, men att du hade en svag punkt:
Ann.
Du lurades dubbelt. Du såg troligen inte mig som en av Cirkusens spioner-
- om du undrade vad din fru och jag gjorde i sängen.
Å andra sidan, om jag blev känd som hennes älskare-
- skulle det se ut som din hämnd om du pekade ut mig som mullvad.
Därför sa Karla, att inte vara påfrestande-
- men om möjligt...
Ställa mig i kön.
Förstår du?
Jag förmodar att det var på Karlas order-
- som du var med Ann när Prideaux sköts, som en garanti?
Javisst. Det var han fast besluten om.
De säger att jag kan åka ut imorgon eller senast i övermorgon.
Kan du se till att post till klubben eftersänds? Och min innestående lön.
Det ska jag.
- Någonting mer? - Visst, ja. Jag höll på att glömma.
Har du en penna?
Tack.
En flickvän. Ge henne det här.
"Jag åker bort för att utföra arbete av nationell vikt."
"Kanske i åratal." Nu kan hon glömma mig.
Jag kan ju inte gärna ta med henne.
Hon skulle ändå bara bli en kvarnsten.
Och sen...
Det finns en viss pojke.
En kerub, men ingen ängel.
Vi har inte träffats ofta men han ska nog ha ett par hundra.
Finns det där i reptilfonden?
Det tror jag nog.
Jag är så trött.
- Kan jag få min penna? - Vad?
Jaså.
Javisst. Förlåt.
Tack.
- Vänd dig inte om, Bill. - Jaså, är det du, Jim?
Har du kommit för att ta farväl? Så hyggligt.
Fint att du inte har tappat handlaget. Du måste vara i god form.
Varför hämtade du tillbaka mig?
Jag kunde inte lämna dig i ett tjeckoslovakiskt fängelse.
Ryskt.
Varför gjorde Karla inte slut på mig? Var det av finkänslighet gentemot dig?
Så var det nog inte. Ni tänkte att ett lik hade orsakat mer uppståndelse-
- än en återbördad krympling.
- Skotten ingick inte i planen. - Nej, inte skotten.
Men allt annat.
"...så att dessa födoämnen finnas att tillgå under de sju hungerår"-
- "som skola komma över Egypten."
"Så ska landet icke behöva förgås genom hungersnöden."
"Det talet behagade Farao och alla hans tjänare."
"Och farao sade till sina tjänare: 'Kunna vi finna någon'-
- ""i vilken Guds Ande så är som i denne?' Farao sade till Josef:"
""Eftersom Gud har kung gjort allt detta'..."
""Eftersom Gud har kunga-gjort'..."
"'Eftersom...""
""Eftersom Gud har kunga-gjort'..."
""Eftersom Gud har kungjort för dig allt detta'..."
""Eftersom Gud har kungjort för dig allt detta""-
- "'finnes ingen som är så förståndig som du."'
""Du förestår mitt hus, och efter dina befallningar rättar sig mitt folk."'
KI. 10.30 tycks Haydon ha sagt vakterna att han mådde dåligt och ville ta luft.
Eftersom hans fall ansågs avslutat-
- såg de inget skäl till att slita sig från en rysare på tv-
- och de lät honom gå. Efter en halv timme började de leta efter honom.
Han hade inte fått några meddelanden den dagen. Jag var hans ende besökare.
Men hans kostym hade kommit från tvätteriet.
Det är möjligt att det låg ett gömt meddelande i den.
Vakterna inspekterade inte kostymen innan han fick den.
Tyvärr överraskar det inte mig.
Har ni kommentarer?
Får man leta igenom tvätten om man tappat sin lapp?
Det är ju ett sätt.
Kan ryssarna ha dödat Haydon?
Det ger Karla alla skäl till att avbryta avtalet om våra nätverk.
Moskva lägger en ära i att hämta hem de sina.
En viktig poäng.
Vem är det, då?
Vi måste förstås alla redogöra för våra förehavanden igår kväll.
En nödvändig formalitet, även för Mendel, Fawn och Ricki Tarr.
Vad gäller framtiden...
...har jag blivit ombedd att ta hand om allting ett slag.
Jag vill att alla tar lite ledigt.
Efter det kommer det att ske en del omplaceringar...
...för dem som önskar stanna kvar inom tjänsten.
George.
Hej.
- Du är dig lik. - Du också.
Julian, då? Var det så han hette?
Jake. Nej, Jake är borta. Han fick faktiskt ett jobb någonstans.
Jag är fri som fågeln just nu och njuter av det.
Farbror Frosseri är i Madrid, så jag huserar här ensam.
Jag tog med den här till dig. Den ska runt...
Åh, George. Det var mycket snällt av dig.
Hur har ni haft det?
Sa Bill någonting om mig? Jag menar vad han tyckte om mig som person?
Egentligen inte.
Är du glad över att han är död? Säg inte "egentligen inte", snälla du.
Nej, glad är jag inte.
Det kom ett ögonblick när jag bara visste.
När jag hörde honom tala med Poljakov.
Ett kort ögonblick ville jag skjuta honom.
Men det gick över.
Bill begick ett fullständigt svek, eller hur? Både allt och alla.
- Var det hans hämnd? - Ni måste ha pratat en del?
Borde jag ha berättat för dig, i förtroliga stunder?
Beskriv Bill.
Ännu en man som vill få en plats i historien.
Men George, då.
Bill stod mitt på en hemlig scen och spelade ut en värld mot en annan.
Han njöt i fulla drag av att vara en förrädare.
Bra att han är död. Hans liv var slut.
Jag är glad för hans skull.
Älskade du honom?
Ann, gjorde du det?
Nej.
Stackars George. Livet förbryllar dig så, inte sant?